Islámská tradiční pohřební kultura se v několika bodech liší od křesťanského nebo sekulárního pojetí.
 
V nauce al-Kaysîho se přímo říká, že zesnulý nesmí být pohřben na nemuslimském hřbitově. Stejně tak jako ten kdo není muslim, nesmí být pohřben na islámském pohřebišti.  
Marwān Ibrāhīm Al-Kaysî: Morals and Manners in Islam. A Guide to Islamic Adab, Leicester 1986, s. 178

Rituál pohřbívání zemřelých muslimů je sám o sobě jednoduchý. Sestává se z umytí zemřelého a poté se provede rituální očista, podobná té, jako dělají muslimové před modlitbou. 

Hrob má být co nejvíce jednoduchý, bez kamenné obruby, příkrovu, svíček nebo květinové výzdoby. Za dostačující se považuje prostá stéla, na kterou je vyryto nebožtíkovo jméno nebo některá ze súr. 

Hroby musí být podle islámské tradice orientovány směrem k Mekce a pohřeb musí být proveden v den smrti a to bez rakve, což není v mnohých nejen českých, ale i německých a rakouských spolkových zemích stále možné. 

První muslimské hrobové oddělení na veřejném pohřebišti u nás je od roku 1994 v Třebíči. Zajímavé na celkem 30 muslimských hrobech na třebíčském pohřebišti je to, že jejich součástí je náhrobek. 
Na brněnském Ústředním hřbitově mají muslimové také několik hrobových míst (asi 12) na jednom ze starších oddělení, ale tam zbývají už jen 3 místa.