V první fázi christianizace se naprostá většina sakrálních staveb nacházela jenom na knížecích hradech. V 11. a po většinu 12. století v mladohradištních Čechách a na Moravě kostely se hřbitovy přibývaly jenom pozvolna. 

Ve venkovském prostředí proto dlouho (= myšleno ve srovnání se západní Evropou) přetrvávají zmíněná řadová pohřebiště. Není jasné, jestli tato pohřebiště byla vysvěcena. Vysvěcení, jak ho chápeme my dnes, totiž vyžaduje vymezení prostoru s pomocí minimálně čtyř bodů.

Orientace hrobů: zemřelí byli pohřbíváni vleže na zádech, hlavou k západu, aby k východu "pohlíželi". Sice se říká, že je to proto, že křesťanská věrouka očekává příští příchod Krista od východu, ale tato důsledná orientace je známa už u některých kultur předkřesťanských.

V Čechách bylo od 60. let 20. století poměrně důkladně zkoumáno řadové pohřebiště v Radomyšli u Strakonic. A právě z této lokality je první nesporný nález náhrobních kamenů. Jsou to jen málo opracované ploché kusy místní žuly, v počtu asi půl stovky (asi 5% všech hrobů), přičemž jen sedm na sobě nese vyryté symboly: křížek a natažený luk se šípem. Podle všeho stojí na prapočátku heraldiky, jelikož z Pootaví pocházel starobylý panský rod Bavorů ze Strakonic, který měl ve znaku šípovou střelu. Desky snad označují hroby mužů, kteří vojensky sloužili této šlechtě.

Naprostá většina venkovských řadových pohřebišť podle posledních zjištění zaniká v překvapivě krátkém časovém intervalu - kolem přelomu 11. a 12. století. Nasvědčuje to tomu, že (= minimálně v úrodných starých sídelních oblastech) síť venkovských farních kostelů už dosáhla takové hustoty, že dokázala pokrýt potřebu uložení nebožtíků valné většiny populace.

Časově to dobře odpovídá nařízení knížete Břetislava II. z roku 1092, který zopakoval zákaz svého knížecího jmenovce (dědečka) o půlstoletí dříve (Břetislavova dekreta, 1039) - tedy zákaz pohřbívání na okrajích lesů a na polích a zejména přísně zakázal různé tradiční kultovní aktivity, které lid na těchto místech (včetně pohřebišť) dělával. Ve stejném roce (1092) nařídil pochovávat zemřelé výhradně u kostelů i uherský král Ladislav I. Svatý